Съжалявам, но трябва да тръгвам.
Но това е Блекбърд. Ти каза, че днес ще правим перата.
Няма да ти трябвам за перата. Просто внимавай повече, докато съхне лепилото.
Зайо не те пуска да си ходиш. Тати, моля те, накарай го да остане.
С удоволствие, скъпа, но мистър Буут си има друга работа.
Тази седмица някой друг татко ще разтърсва международната борса.
Албърт! - Скоро ще се върна.
Обещаваш ли?
Обещавам.
Деца, ще закъснеете за тренировка. Кажете довиждане.
Довиждане, мистър Буут.
Целунете татко си. - Довиждане.
Ще ви чакаме. - Не забравяй: 5 долара на вкаран гол.
Каза "десет". - Добре, десет.
Можеш да го вземеш на щат. Ще ти донесе 100% печалба.
Побързайте! - Тя винаги сяда отпред!
Ще седна отпред на връщане. - Готов ли си?
Да.
Мамо!
Това е голяма сделка: внос от Централна Америка и Азия.
Парите трябва да се преплакнат малко преди да пристигнат в Швейцария.
Колата на татко! Пак ще съм отпред.
Може би не трябваше да чувам това? - Защо?
Става дума за бизнес. Да те закарам до летището? Ще си поговорим в колата.
Не!
О, Господи! Албърт! Мегън!
Не!!
Лори Сингър
Майкъл Ийстън
...опитвам се да те предпазя...
...за кого работите...?
...да ги наречем Комитетът...
и Уил Патън
...мисля, че то си играе с мозъка ти...
...добре дошла в играта, Сидни Блум...
VR.5
ЛЮБОВ И СМЪРТ
Джордж Делой
Дейвид Маккалъм в ролята на д-р Джоузеф Блум
със специалното участие на Луис Флечър
Какво правите тук? - Гледаш мръсни филми?
Нищо не гледам. Как влязохте?
Така, както влиза всеки: вратата беше отключена.
Не беше. - Щом казваш.
Защо не ми се обадихте? - Защото щеше да ми кажеш
да почакам до сутринта, а имам проблем, който не може да чака.
Какъв? - Един човек, за когото се безпокоим.
Според нас има нервен срив, а упорито отказва да се лекува.
Той е важна фигура, заема важна длъжност и искаме да се погрижиш.
Разбра ли ме? - Не.
Той изпитва силна болка. Опасяваме се, че може да направи нещо глупаво.
Не съм психиатър.
Станал е неволен свидетел на смъртта на близки за него хора
при трагичен инцидент.
Дори не мога да си представя какво изпитва.
А ти?
Казва се Джаксън Буут. Искаме да му помогнем
да се върне към работата си.
И какво да го правя? - Ти решаваш.
Избери някое познато място... - Изобщо не се шегувах, когато говорех
за психодрънканиците. Аз просто... - Просто приеми това за разузнаване.
Бъди в ролята на наблюдател и ми кажи какво виждаш.
Ало?
Мистър Буут?
Бих искал да остана сам. Моля ви...
Защо четете това?
Наръчник на самоубиеца-джентълмен
За да не го правя нескопосано. След случилото се
Не бих могъл да живея в мир със себе си, ако опитът ми излезе несполучлив.
Знаете моето име, а аз не знам вашето.
Сидни.
Сидни...
Веднъж прекарах там едно лято.
Това вашето семейство ли е? - Можеше да бъде.
Никой не знае къде живея. Как ме открихте?
Казаха ми...
Любопитна сте какво би могло да ми хрумне?
Безпокоя се.
Безпокоите се?
Никой не се безпокои за хора като мен!
Не е вярно.
Права сте, Сидни.
Много хора се безпокоят какъв ще бъде следващият ми ход.
Не, благодаря... - Настоявам...
...за мое здраве.
Точно така. До дъно.
Откъде имате всички тези прекрасни неща?
Работата ми ме води навсякъде по света. - Би ми харесало да пътувам.
Винаги правете онова, което желае сърцето ви. Сидни...
Защо сте тук? - Не помня.
За да ми помогнете? - Да...
Вече го чух от вас... - За да ви помогна да се върнете на работа
и да ви с-с-спра... за да не... - За да не се самоубия?
Да! - Защо?
Защото не е редно, защото наранява другите.
Така ли мислите? - Знам го.
Вие знаете как да ме спрете, Сидни. Знаете какво да направите.
Кой ви изпраща?
Не си спомням.
Кой ви изпрати, Сидни?
Комитетът.
Получи ли се?
Кой е той? - Няма значение.
За мен има. - Достъпен ли беше?
Позволи ли ти да влезеш в контакт?
Да, мисля, че да. - Добре ли си?
Да.
Трябва да ти благодаря. - Защо не ми казвате нищо?
Защо е цялата тази тайнственост? - Тайните са, за да не пострадаш!
Мамо! Прибрах се!
В мазето ли си? Къде си?
Мамо?
Помниш ли как ходехме при езерото четиримата?
Беше толкова щастлива.
Ти и татко... Аз и Саманта.
Помниш ли, когато се въртяхме като... Спомняш ли си?
Ако бях...
Колко ли дълго си лежала там?
Ако се бях върнала по-рано, щях ли да те спася?
ДОМЪТ НА БУУТ
Ало?
"Опасностите от приспивателните"...
Джаксън Буут! Долу ли сте?
Дойдох да ви помогна! Моля ви...
Моля ви...
Не ме изоставяйте. Желая ви.
Сигурна ли сте? - Да.
Виж какъв съм. Твой съм!
Не ме следвай! Това, което ще видиш, няма да ти хареса...
АЗ СЪМ СМЪРТТА
И моята врата ли беше отключена? - Ще може ли да Ви видя за малко?
Тъкмо обяснявах на моите студенти
каква сила може да бъде домашният компютър
в подходящите ръце.
Ще благоволите ли да коментирате, госпожице Блум?
Трябва да го намеря! Боя се, че точно сега е невъзможно.
Мисля, че възнамерява да се самоубие, ако не го е направил вече.
Продължавайте да говорите.
Вашите родители дават пари за това.
Кажете ми къде е той! - Той е под нашето наблюдение и грижи!
Това не е достатъчно! - Ти знаеш толкова, колкото и аз.
Това е секретна информация. Всеки знае толкова, колкото му е нужно.
Аз нямам всички отговори. - Искате да кажете, че ако умре,
това няма да бъде ваша работа, така ли?
Комитетът ще направи необходимото. Така работи системата.
И вие спазвате всичките им правила? - А ти всички правила ли нарушаваш?!
Ако са грешни, да! - Тогава може би ще ти се наложи
да преосмислиш позицията си.
Значи просто изключвате съвестта си и така ви е по-лесно да изпълнявате
онези ваши поръчения?
Виж какво, Блум... Не го приемай лично. Просто прави, каквото ти казват.
И да свърша като Вас, така ли?
Предупредих ви да не идвате тук.
Извини ме.
Време е да се запознаете с всички.
Кои са те? - Да кажем, че са моето голямо семейство.
Станахме много близки на професионална основа.
С какво се занимавате? - Решавам хорските проблеми.
Аз съм нещо като независим предприемач...
Джаксън! Колко се радвам да ви видя пак, Джаксън!
Това е Лари Улман. Той е брокер на скъпоценности от Ню Йорк.
Запознахме се в Антверпен. Най-щастливият ден в живота ми.
Джаксън имаше бизнес с компанията De Birs и неочаквано - какъв късмет!
Събитията приеха щастлив за мен обрат.
Чудесен младеж! Той ми е като син.
Мистър Спира! - Мистър Буут! Как сте, приятелю?
По-добре от всякога! - Имате гостенка?
Посетителка.
Мистър Буут е много гостоприемен домакин.
Грижа се за приятелите си.
Не трябваше да идвам. Вие нямате нужда от мен.
Напротив, вие сте най-интересната личност в тази стая.
Вие продължавате да идвате, за да ме спасите, когато не е останало нищо за спасяване.
Защо един човек като... - Защо някой като мен,
който има толкова много, ще поиска "да осребрява жетоните си",
както би казал Мани? Това е същинският въпрос, нали?
Блекбърд ще те хване! Ще те хвана, Мегън!
В крайна сметка, животът се свежда до това да обичаш и да умреш.
За кое от тях съм ви нужен?
Саманта! Не ме настъпвай.
Това е д-р Джоузеф Блум, блестящ невробиолог,
с дъщеря си Саманта. - Татко!
Сидни, потанцувайте с мен! Ваш ред е.
Реакцията на човешкия мозък на 3-измерно стимулиране
Автор: Франк Морган Станфордски университет, 1979
Зает ли сте? - О, просто си припомнях...
радостите на самоненавистта. Мислех, че си приключила с мен.
Случи се нещо. - Какво?
Разкажете ми за Джаксън Буут. - Не водихме ли вече този разговор?
Той е познавал баща ми. - Откъде знаеш?
Видях баща си, когато снощи вкарах Джаксън Буут във VR.5.
Хайде по-добре да пийнем.
Мисля, че ще ни свърши работа. Наздраве.
За това си има просто обяснение. Твоето... под... подсъзнание
влиза там заедно с теб. Образът, който си видяла там,
идва от теб самата, а не от него. - Аз не мисля така.
Буут ми показа баща ми, но не ми позволи да отида при него.
Нещата там не са толкова прости. - Но и сестра ми беше там.
И той знаеше името й. - Защо не си ми казвала за това?
Ти пак си го водила там, нали? - И какво от това?
Затънала си до уши.
Кажете ми къде живее той. - Не мога да ти кажа!
Вече ти казах, че не знам кой е той, не знам дори как изглежда.
Даде ми телефонния му номер и би трябвало да знаеш къде живее.
Виж какво, чуй ме добре... и да си остане между теб и мен.
Забрави за случая. Забрави за Комитета.
Смятам, че за известно време трябва да спреш да се занимаваш с това.
Това може да разбърка собствения ти хардуер.
Разбра ли какво ти казах? - Мисля, че ми помага да си спомня.
А аз мисля, че то си играе с ума ти... Мисля, че трябва да направиш почивка.
Щях да го формулирам като заповед, ако не знаех, че ти няма да се подчиниш.
ХОТЕЛ "БЕАТРИЧЕ" ЛОС АНДЖЕЛИС. ЕНДЪР СТРИЙТ.
По-добре да дойда утре.
Но нали каза, че приятелят ти бил в беда?
Знаеш ли, че Ван Гог е нарисувал някои от най-известните си картини,
докато живеел в пълна мизерия?
Ъм, извинете, сър, вие ли сте консиержът?
Давай по-накратко.
Разбрах. Ние търсим един човек. - Кого?
Нямам представа... - Казва се Джаксън Буут.
Знаеш ли, звучи ми познато, ама не съм сигурен.
Не сте сигурен, значи. Не бил сигурен!
А дали случайно 20 кинта няма да поосвежат паметта ти?
Може би.
Имаш ли двайсетачка, Сид? - Мога да ви дам 14.
Дайте ги!
Няма го. Каза, че ще отсъства един-два дена, но си е платил
до края на седмицата. - Изглеждаше ли притеснен?
А кой не изглежда така? - Правилно.
Ей! Ей! Вие там!
Кой е той?
Как е умрял?
Тези от полицията ли са? Това полицаи ли са? А?
Боже мой, казвах им, че не знаят в какво се забъркват.
Този от Комитета ли беше? - Въобразяват си, че знаят всичко,
но всъщност те са... те са...
Как може да са толкова тъпи!!! Знаят си едно: давай, давай...
и по възможност - на своя глава.
Да ти се намира нещо по-силно от доматен сок?
Не знам...
Ех, да му се не види! Търсеше човек със съвест, нали?
Аз само... исках само да зърна израженията на лицата им,
и си правех трипове... пет пъти в годината...
Двама от тях вече се преселиха в гробищата.
И нови идват след тях.
И, представи си, аз се питам не за друго, а къде ще сложат поредния.
Значи петима са загинали във VR? - Шест - за толкова знам.
Защо аз още съм жива?
Не мислиш ли, че това е въпросът на въпросите?
Вината е моя. Опитах се да намеря начин да те измъкна, но...
Мили боже... - Те няма да ме пуснат, нали?
Единственият начин да напуснеш е да вземеш един ковашки чук
и да натрошиш всичките си играчки.
Това е единственият начин да се измъкнеш.
Зарязваш всичко и си свободна. - Аз съм свободна, когато съм там.
Ало. Обажда се Сидни Блум.
Благодаря.
Бихте ли сложили слушалката до ухото на мама?
Да, така е добре.
Благодаря ви.
Мамо?
Сидни? Ти ли си?
Готвя пиле с картофи, знам колко го обичаш.
Мамо, искам да знам защо го направи.
Виждам, че новият ти приятел Джаксън събужда в теб стари чувства.
Не, не е това. - Това е, и още как.
Ти искаш да го спасиш, защото не можа да спасиш мен.
Права ли съм? - Защо го направи?
Ела. Ще ти покажа.
Любимият ми съпруг, децата ми... те ми отнеха всички вас.
Не беше загубила мен... Мислиш ли, че съм го знаела?
Мислиш ли, че са ми го казали?
Те не ми го казаха, не ми го казаха, не ми го казаха...
Спаси ги.
Спаси ги...
Ще може ли да се обадите в стаята на мистър Джаксън Буут?
Това да не ви е хотел "Балтимор"?
Не може ли поне да ми кажете номера на стаята му?
Нищо няма да излезе. Той не се е връщал.
Тогава ще го изчакам. Може да се появи.
Изчакайте го във фоайето.
Колко искате за ключа? - Петдесет.
Имам само трийсет и четири.
Благодаря.
"Любовта и смъртта са две различни неща".
Наръчник на самоубиеца-джентълмен
Става прекалено опасно. ...Да, това е професионалното ми мнение.
Смятам, че може да се досети за нея. Смятам, че може вече да е пострадала.
Ако поиска да спре, моля ви, оставете я.
Това е лично мое мнение. Да, все още имам такова.
Чуйте ме.
Тя продължава да говори за баща си. Какво можете да ми кажете за него?
Не ви вярвам. Мисля, че много неща са ви известни.
Мисля, че тя има право да... Ало? Ало?
Да. Може би наистина мисля прекалено много.
Какво криеш, Сид? Това просто не си ти!
Дънк... - Следиш непознати из долнопробни хотели,
странни хора влизат и излизат от дома ти посред нощ.
Какви са тези тайни, Сид? Тайните са лъжи!
Опитвам се да те предпазя. - Добре, не ми казвай.
Аз не съм най-добрият ти приятел. Защо да споделяш?
Работя с група хора, наречена Комитетът.
Какво стана с TelCal? - Ами, аз... работя на две места.
Комитетът помага на хората, а аз помагам на Комитета.
Това ли е твоята тайна?
Яко!
И що за хора са това? Набедени розенкройцери?
Рицари-тамплиери? Тези знаеш ли ги?
Какво е това? - Тайни общества.
Винаги ги е имало. Казват, че дърпали конците на световната история.
Призрачни работи, Сид! - Всъщност не знам кои са те,
важното е, че разбират с какво се занимавам.
Дънк, страх ме е! - Не е страшно, а е изумително!
Знам.
Но се питам колко далеч ще стигна.
Там видях баща си.
Да, обаче той не е бил там. Всъщност твоят мозък си измисля разни неща.
Може би. Не знам. Но аз видях сестра си.
Можех да я докосна, но се случи нещо странно.
Чувствам, че всеки път, когато вляза, в мен сякаш се отваря огромна дупка
и всичките тези чувства, за които дори не съм подозирала,
се изливат и изливат навън...
Не знам. Ти не схващаш. - Не схващам. Но, знаеш ли, може би
ти имаш това минало и си наясно, че ти предстои някакво бъдеще.
Това, което нямаш, е настояще. - Всичко е свързано.
И така във вселената има равновесие...
Ако можех да проумея защо продължавам да виждам татко и Саманта.
Може би Джаксън Буут ще ми каже.
Сега се концентрирай. В коя ръка е сега?
В никоя. В ухото ми е, нали? - Не, не е в ухото ти.
Къде съм. Спомних си, видя ли?
Хубав трик. - Не е лош.
Не, трикът е добър. - Ей, момче, това е клиентът ти.
Мога ли да го взема? - Разбира се.
Ало. - Той се качва.
Ало?
Предполагам, че трябва да ви благодаря.
За какво?
Желанието ми да разбера всичко за вас ме остави жив още 24 часа.
Защо искате да умрете? Миналото най-после догони настоящето.
Което означава, че бъдеще няма.
Вие ще ме разберете... - Разкажете ми за баща ми и сестра ми.
Седнете до мен и ще Ви разкажа.
Хубавото при страха е, че изостря вълнението.
Искам да разбера за баща ми. - Наистина ли искате това?
Виждате ли колко лесно страстите застават
на пътя на истинските ви цели. - Да.
Това никога няма да се повтори!
Чакайте!
Буут. Искам да дойда с вас.
Ей, ела тук. С теб можем страхотно да се позабавляваме.
Къде е Джаксън? - Искаш да разбереш какво в края
на краищата ми причини този кучи син?
Бяхме в стаята ми. Когато срещнах Джаксън,
бях един самотен старец. Една нощ ние пиехме в стаята му.
Бях уморен. Но той настоя: "По още едно за из път..."
Бях затворил очи. Следващото нещо, което осъзнах,
беше парчето олово в челото ми, докато
мозъкът ми беше навсякъде по стените.
Не можех да дишам... Гърчех се... след което сърцето ми избухна.
Той само стоеше и гледаше. - Смъртта е изкуство.
Първо се сближавам с тях, спечелвам доверието им...
Защо го правите? - Защото... това е професията ми.
Аз съм смъртта, а това са моите жертви.
Те ме направиха много богат, затова смятам, че е редно
да се погрижа за забавлението им. - Вие сте наемен убиец!
Най-добрият. Първо е прелъстяването,
после...
смъртта...
Помолиха ме да ви спася живота. За да можете да "работите".
Да. Вече разбрах това. Кой те изпраща?
Питърс? Или Хейс?
Откъде ги познавате? За тях ли работите?
Ти си девствена, нали? Позволи ми да се погрижа за това.
Едната е за моята история, а другата - за твоята. Избирай.
Джаксън! Ела! - Албърт! Мегън! Моника! Не!
Виновна беше любовта. Само веднъж бях непредпазлив. Свалих гарда.
И извърших ужасна грешка.
В мен сякаш се отвори огромна дупка и океан от чувства, за които
не бях подозирал, се изля навън. - Чувство за вина?
А това е твоята история, нали?
Спаси ни, Сидни! Сидни!
Саманта! Татко!
Ще ви спася! Ще ви спася!
Не мога. Не мога... - Защо? Защо не можеш, Сидни?
Беше нещастен случай... нещастен случай.
Да... нещастен случай.
Вземи го, Сидни. Хайде, сложи край на болката си.
Ти ми помогна да спра моята болка. Сега мога да се върна на работа.
За мен също беше нещастен случай. Вземи.
Вземи това.
ДОКТОР ДЖОУЗЕФ БЛУМ
Нищо не може да ме накара да остана. Той е сериен убиец.
Чуй ме, заклевам се, че първия път, когато те накарах
да влезеш, не знаех кой е Буут. Защо, мислиш, се тревожех толкова,
когато ти влезе отново?
Откъде да знам! За да опазите тайните си? Тези хора са лъжци!
Повече не искам да работя с лъжци! - Добре. Чуй ме. Знаеше ли,
че баща ти е бил замесен в ранните изследвания на виртуалната реалност?
Бил е невробиолог, част от екип, направил пробива във VR.3.
VR.3?! Баща ми почина през 1978-а, тогава не е имало такава техника!
Не бъди толкова сигурна.
Не ви вярвам.
Опитвах се да намеря начин да те измъкна.
Но цялата информация, която получавах, те въвличаше все повече и повече.
Сега ми е известно, че има причина да правиш онова, на което не е
способен никой друг. Открих един файл.
Пратих ти го по модема. Искам да го прочетеш целия,
и след това да ми кажеш дали все още искаш да напуснеш.
Това файл на Комитета ли е? Да. Познавам човек от Комитета,
който е съгласен да разговаря с нас. Той може да ни каже повече.
Кой? - Някой, на когото имам доверие.
Д-р Морган? - Радвам се да Ви видя.
Буут!
Помощ! Ще помогне ли някой!
Ще се оправите. - Не, няма.
Файлът... - Ще го прочета!
Добре... Не е каквото си мислиш.
Не е каквото си мислиш...
"Открих един файл. Пратих ти го по модема.
Искам да го прочетеш целия, и след това да ми кажеш
дали все още искаш да напуснеш".
Татко. Мамо.
КИБЕР-РЕКОМБИНИРАНЕ НА ГЕНИТЕ
Кибер-рекомбинирането на спиралата на ДНК... неизвестно на науката само
допреди 5 години, когато д-р Блум започва своите проучвания
в тази авангардна област... нови и нови открития...
ИЗГЛЕЖДА, НЕ Е ДАЛЕЧ ВРЕМЕТО, КОГАТО...